Resync: Xenzai[NEF] www.norsub.com www.subscene.com
Er alle klare?
Fall til ro.
l dag skal jeg vise dere en historie.
La oss fokusere.
For lenge siden var klodens sjel syk.
Menneskene var isolerte og krigerske.
Vår verden var engstelig og døende.
En stor vitenskapsmann prøvde å redde oss.
Etter mange forsøk hadde han bare én mulighet igjen.
Dette var den siste Mimzyen.
Det er tannreguleringen min. Jeg er ingen terrorist.
- Jaså? Tøm lommene. - Nå rekker vi ikke prøven.
- Har du lest? - Hele natta.
Kom.
Sjekk meldingene dine.
- FRA HARRY, LYKKE TIL - Flott! Takk.
Fetteren min hadde samme prøven.
Hør etter! Naturfagprosjektene skal leveres en uke etter ferien.
Joda! Det blir mange kule prosjekter i år.
Prøvene venter.
Du har ryggrad, Noah. Bruk den.
Sitt rett alle sammen. Skjerp dere. Dere har 30 minutter. Fra nå.
- Hvordan gikk det? - Helt krise.
- Brukte du ikke meldingen? - Jeg tror White så meg.
Feiging.
Jeg har firedoblet.
- Blir du med hjem? - Vi skal til Whidbey.
Til Whidbey? På påskeferie? Så kjedelig.
Gjett om jeg vet.
- Hei! Hvordan går det? - Bilen er pakket.
Vi drar i morgen tidlig. Jeg bare må jobbe.
- Å, nei ... - Jeg beklager. Bare spis. Jeg blir sen.
- Emma? Vi skal spise. - Kommer!
- Strengen røk. - Det ordner vi senere.
Vær så snill.
Det følsomme geniet kan fikse det selv.
- Jeg er ikke fingernem nok. -"Fingernem"? Hvor er du fra?
- Noah! - Hvor er strengen?
l hånda mi.
Kunne jeg ikke fått en normal søster?
La oss spise middag som en normal familie.
- De drepte den! - Så du kan spise den.
Hvorfor måtte de drepe den, mamma?
- Den gjorde ingen noe. - Og den opphogde kua du spiser?
- Hvilken ku? - Hva tror du en burger er?
Var det nødvendig?
- Er du der? - Pappa ... Du er hjemme.
Ja. Jeg er lei for at jeg var sen. Ok?
Ok?
l dårlig humør? Fordi jeg er sen?
- Er det søs? Skolen? - Skolen suger.
Ok.
Hva mer?
- Hva mer? - Livet suger. Jeg suger.
Trykk på pauseknappen et øyeblikk. Du har delvis rett.
Både livet og skolen suger nå og da.
Men ikke Noah Wilder. Jeg har kjent ham i ...
Du er ...? Ti år.
Du får det skriftlig. Full garanti, eller pengene tilbake.
For én ting er sikkert: Noah Wilder suger ikke.
Han er den beste gutten jeg vet om.
- Jada, jada ... - Vekket jeg deg?
Nei, nei.
Godtar han kjennelsen, er løpet kjørt.
Gi meg 20 minutter. Jeg kommer etter til Whidbey.
Ut med seg.
Kom, jenta mi. Er det ikke fint?
Se, så vakkert det er her.
Jeg henter nøklene.
Se! Jeg elsker dette stedet.
Forsiktig.
- Den magiske trappa. - Magisk ...
Mamma sa du skulle vente!
Det er kaldt! Virkelig kaldt.
Kaldt vann.
Hva er det der?
Jeg skal se.
- La meg gjøre det. - Nei, ikke gjør det.
Kan den åpnes?
Hva er det?
- Vet ikke. - Les bruksanvisningen.
Og hvor ser du den?
Kom inn, dere.
Vi holder det hemmelig.
Straks middag. Kommer dere?
- Om et øyeblikk. - Hva er det der?
- Noe Emma og jeg fant på stranda. - Får jeg se?
Se på trekantene.
Fin brevpresse.
Du heter Mimzy?
Hva gjør du? Ikke rør tingene mine.
Hva er de nye greiene? Hvor kom den kaninen fra?
- Hun lå ved siden av. - Nei.
- Jeg tror hun er Påskeharen. - Gi meg den.
Se hva du gjorde nå.
Hva er de til?
- Hun snakker liksom til meg. - Ja, særlig.
Sånn?
Det er en slags snurrebass.
Hva? Hvordan gjorde du det?
Hold den sånn.
Nei, jevnt og forsiktig. Lukk øynene.
Hva er dette?
Jøss ...
Nei, Emma!
Er du gæren? Så du hva som skjedde med hånda di?
Er den ok?
- Dette kan være farlig. - Vi burde varsle noen.
Mamma trodde det grønne glasset var en brevpresse.
- Kanskje bare vi ser dette. - Du kan bruke dem i naturfagprosjektet.
Jeg skal ikke lage noe prosjekt.
Og White bryr seg sikkert ikke.
Morn, hr. Viljestyrke. Trodde du slanket deg.
Trodde du mediterte.
- Det gjør jeg. Skal du spise det der? - Har ikke spist på 8 timer.
- Søvn, heter det. - Prøv en bit. Du verden ...
- Jeg fristes ikke så lett. - Kanskje han?
Jeg må fokusere.
- Jeg drømte igjen. - Noen Lottotall?
Ingen tall.
Bare lys og et snurrende mandala-mønster som kom imot meg.
- Sikker? - Nei, ingen tall.
Jeg har hatt den samme drømmen siden vi forlot Nepal.
Mønsteret suger meg inn.
Stille.
Prøv å huske den.
Prøv å se om den kommer tilbake igjen. Og om du kan huske ...
Jeg så ingen Lottotall, sa jeg.
Synd.
Vi kunne blitt steinrike. Tenk på alle vi kunne hjulpet.
Ikke tenk på det, Naomi. Det har bare hendt én gang.
Du drømte alle vinnertallene. Vi kunne vunnet 18 millioner.
Jeg er lei for det.
- Skal dette være erstatningen? - Javisst.
- Et kyss, så er alt bra? - Det er påske. La oss feire.
- Sisten. - Klarte det.
- Du har'n . - Du får ikke tak i meg.
Emma.
Herlig.
Fine sjøpinnsvin. Nesten hele.
Minner om lærer White.
Prøv. Det er Mimzys konkylie.
Stilig.
Har det ikke vært en herlig dag på stranda?
Kom, vesla. Jeg trenger en klem.
Sånn ja. Nå er jeg god og varm.
Se der.
Så vakkert.
- Jeg elsker dette. - Jeg også.
Se på stjernene, mamma.
Så stor himmel.
Er vi alene i universet?
Det er et stort spørsmål.
Ingen vet svaret.
- Jeg tror ikke vi er alene. - Du har nok rett.
- Skal vi grille marshmallows? - Jeg er ikke sulten.
Jeg er også mett. Jeg går og legger meg.
Jeg er også ganske trøtt.
Kanskje i morgen?
Venninnen min Marci liker meg ikke alltid.
Jeg er for gløgg. Jentene i klassen snakker ikke med meg -
- fordi jeg liker astronomi og spiller fiolin.
Ja, jeg er din venn også. Teen er servert.
Hva er det inni der?
- Hvordan klarte jeg det? - Hva gjorde du?
Jeg bare så på den, og så ... forsvant den.
- Det er ikke morsomt! - Jo, for meg.
Du får tørke opp.
Ikke prøv å leke sjef.
- Mimzy vet saker og ting. - Hva da?
Hun leser tanker.
- Hun vet alt om oss. - Hva, for eksempel?
Hva vi heter, hvor vi er født.
- Hva slags chips jeg liker. - Så fint.
Og en ting til.
At pappa snart ringer.
Det er pappa! Kom, Mimzy.
Vet dere hva?
- Ja, pappa kommer. - Han ringte jo nettopp fra bilen.
- Mimzy sa det. - Ja, Mimzy sa det.
Pappa! Pappa er her!
Hei, dere.
Hei, Emma.
Hvordan har du det?
Godt å se dere.
- Hei, kjære. - Hei.
Det var et slit.
"Vi ser etter gulrøtter, men det var ingen" , sa de.
- Fortell en vits. - De drømte om gulrøtter.
Fortell en vits. Vær så snill.
Hva er det med dem? Emma drar på den kaninen døgnet rundt.
Og Noah synes å være på en annen klode.
De er ikke mine barn lenger. Jeg mener det.
Ikke ett brettspill siden vi kom.
Vi snakker bare sammen ved bordet, og så styrter de ut.
Alt er så annerledes.
De vokser til.
De vil alltid være dine barn.
Våre barn.
Takk, Mike.
Tar du golfballene? Da begynner vi.
- Ta denne. - Mener du jeg skal spille golf?
Vi prøver.
Noah. Prøv et slag.
- Nei, sport er ikke min greie. - Golf er ikke sport, men besettelse.
Du vil like det.
Beregn slaget.
Still deg riktig.
Men ikke slå i hjel ballen.
Bare la tyngdekraften gli ned langs kølla og treffe ballen.
Det er ikke styrke, men kontroll.
Skjønner?
La meg se hvordan du holder.
Jøsses!
Du har nok funnet din sport.
SEATTLE UNGDOMSKOLE
Og dette er historien om DNA-molekylet -
- og legene som fant den genetiske koden som styrer alt levende.
Trolig bestemmer gener ikke bare vårt utseende -
- men også våre tanker og følelser.
Når noen tukler med naturen -
- så vær på vakt. Forurensning betyr endring.
Både kjemisk, biologisk og kulturelt.
Sunn DNA blir søppel som gis videre til nye generasjoner.
Et godt eksempel på det er min gode venn ...
... Charlie. Han er litt sjenert.
Vil du ikke komme ut?
Lurte dere der.
- Ekkelt! - Helt riktig.
Det er resultatet av kødding med koden. Ikke fortell hjemme at jeg sa "kødde" .
Slik går det når DNAet forurenses.
Nå er dere advart. Hvem ønsker to hoder?
Dette kan skje alt levende, og skjer nå.
Hvorfor gjør de ikke noe?
Godt spørsmål. Hvorfor gjør de ikke noe?
Hvem er "de"? Hvem tror dere "de" er?
"De" er oss alle.
Ikke sant?
Takk for i dag. Vi sees onsdag.
Jobb videre med prosjektet.
Spiller du golf?
Jeg bare kjedet meg. Whidbey er gørr.
Noah! Jeg må snakke med deg.
- Jeg stikker. - Det gjelder ikke prøven.
Det gjelder denne. Har du tegnet den?
Hvordan kom du fram til det mønsteret?
Jeg bare skriblet, som vanlig. Jeg har en hel bok full.
- Får jeg se? - Her er noen av dem.
- Dette er utrolig. - Den er min favoritt.
Vakkert.
Vet du hva disse kalles? De kalles mandalaer. Sett slike før?
Nei. Jeg har aldri hørt om eller sett noen.
Kunne jeg få låne disse litt?
Lån i vei -
- hvis jeg får en A. Jeg bare fleiper.
- Kanskje i den andre boka? - Jeg vet jeg har sett den.
Her er den. Jeg visste det.
- 1 100-tallet. En av de eldste. - Dette er ufattelig.
Nesten identisk.
Og en ting til:
Det er bildet fra drømmen min.
Å, Larry ...
Vet du hvor sent det er?
- Ja. Du må se dette. - Det er for lengst sengetid for deg.
- Hva er dette? - Naturfagprosjektet mitt.
- Hvordan klarte du dette? - Det var lett.
Edderkopper er følsomme for lyd. De endrer bevegelse etter frekvens.
Jeg prøvde ulike frekvenser -
- så de beveget seg i mønstre -
- som jeg la inn på pcen og reprogrammerte.
De runde nettene ble avlange.
Resultatet kaller jeg "brostruktur" .
l alle dager ...
En veldig solid konstruksjon.
Tilsvarende en bjelke som tåler 70 kg. pr. cm2.
- Hjalp dere ham med dette? - Nei.
Han har tatt helt av den siste måneden.
Søsteren er begavet også.
Dette er ikke begavelse. Det er geni.
Han kommer til å vinne den nasjonale utstillingen.
En slik bro vil kunne spenne over hele solsystemet.
Noen spørsmål?
"Ved middetid, en skrumling slug gyret over ruringen."
"En mimsy pjoket seg og grinnen snufret ilt."
Sa du " mimsy"? Få se.
Hun har også en Mimzy.
- Den hvite kaninen? - Ja. Dette er Mimzy.
Hun kom til meg.
En hvit kanin, som i boka.
Som alltid var sent ute "til viktige ting" .
- Hvor kom den fra? - Fant den på stranda.
Noah tror hun kommer fra verdensrommet.
- Verdensrommet? - Tror du på romvesener?
l flygende tallerkener?
- Jeg gjør kanskje det. - Noah også.
- Han er jo gutt. - Tror du romvesenene kommer hit?
Noen tror de er her allerede.
Gjør de? Hva vil de her?
- Jeg vet ikke. - Noah vet ikke om de er snille.
Om de vil hjelpe eller drepe oss. Eller stjele hjernene våre.
Stjele hjernene?
Jeg kan vise deg noe, hvis du lover å ikke si det.
En hemmelighet, altså? Hva slags hemmelighet?
Jeg kan gjøre en tryllekunst.
Vis meg det.
En fantastisk tryllekunst.
Kom hit.
Vær så snill, kom hit.
- Herregud. - Det er ikke farlig. Det gjør ikke vondt.
Gode Gud!
- Skal du ikke ha betalt? - Nei, jeg må gå!
- Hva skjedde? - Ingenting.
- Hva gjorde hun? - Jeg bare viste henne en tryllekunst.
Jeg ringer henne i morgen.
Alt har blitt så underlig.
Noahs naturfagprosjekt, for eksempel.
Hvordan klarte han det? Han som alltid har strevd, er plutselig et geni.
- Noe er galt. - To enestående unger med fantasi.
Du forstår ikke. Jeg er redd. Dette er ikke normalt.
Du overreagerer.
Få opp øynene!
Jeg tror vi trenger hjelp.
Så skaffer vi hjelp.
Men hva slags?
Å nei ...
Nei!
- Hva var det? - Hva skjedde? Dette er ikke morsomt.
Strømbrudd i sektor 4.
- Prøv en annen rute over nettet. - Sektor 3 forsvant.
- Sikkerhetstjenesten? - Ja. Dette er alvor.
Jøsses...
- Alt i orden, Noah? - Hva skjer, pappa?
Strømmen gikk i hele nabolaget. Hørte dere den lyden?
- Halve staten er uten strøm. - Utrolig.
- De vet ikke hvorfor. - Det finner de alltid ut.
- Gjør de? - Å jada.
Det gikk fort.
Jeg drar dit nå.
Helt vilt. FBI, Pentagon - alle ringer.
Jeg har ikke tid nå. Noen må ha nøklene.
Bare be alle komme.
- Det er Lorna. Hun spør hva som skjer. - Det gjør presidenten også.
- Hvor er kodene? - Han ringer tilbake.
Prøv i undertøyskuffen.
- Der var de. - Du skulle aldri tatt den jobben.
Justisdepartementet var bra. Nå er du plutselig terrorekspert.
Jeg ble utnevnt. Skulle jeg sykemeldt meg?
Men ingen trodde ... Hvorfor angriper terrorister Seattle?
Vi har Boeing flyfabrikk, Microsoft og rockemuseet.
Jeg vet ikke.
- Jeg ringer. - Nathan.
- Buksesmekken. - Hvem?
Takk. Elsker deg!
Den bare vokste og vokste. Jeg flyttet om inni krystallet.
Så: "bang!" og halve staten lå mørk.
- Hva tror du det er? - Vet ikke. Vi må kaste det.
Alt sammen. Det er altfor farlig.
- Nei! - Det kan skje noe fryktelig.
- Det gjør det ikke. Det har Mimzy sagt. - Hun er en av dem, hun kom med dem.
Spissvinklet trekant. Heksagon. Rombe. Pyramide.
Oktaeder. Spiral.
- God morgen, alle sammen. - God morgen.
Jeg er regionssjef Broadman.
Det gjelder nattens alarm. Det er dette vi har trent på.
- Vi har bare hatt to møter. - Ja, gudskjelov.
Vi skal gjøre alt etter oppskriften. Du begynner, Stu.
Fra Sikkerhetstjenesten. Strømbruddet er lokalisert til et boligområde.
- Ingen mistenkelig chatting. - Hvordan kunne det oppstå?
Det skal vi finne ut. Jeg har bange anelser.
Dette er viktig.
Nei, jeg drar ikke til akuttavdelingen.
Jeg kjenner dr. Sherman. Be ham ringe meg.
- Spis nå. - Gi meg appelsinjuicen.
Gi meg appelsinjuicen, vær så snill.
Jeg drømte så rart i natt. Om en bro.
- Hva slags bro? - Jeg vet ikke.
Jeg drømte at de bygde en stor bro tvers over hele universet.
Og den endte akkurat her ved huset vårt.
- Hei, Noah. - Hr. White?
Er din mor ... Beklager å komme uanmeldt.
Jeg ville ha ringt, men tenkte det var best å komme personlig.
Min forlovede Naomi. Har du et øyeblikk?
- Bare kom inn. - Mange takk.
Skal vi sitte ned?
Kan din mor og jeg få snakke alene?
- Spis frokost, du. - Som du vil.
- Er alt i orden? - Jada.
Jeg vil snakke om det som skjer med din sønn.
Allerede før naturfagprosjektet ...
Jeg har også følt det.
Jeg har noe å vise deg.
- Hva er dette? - En tibetansk mandala.
Et symbolsk bilde av universet. Dette er 1000 år gammelt.
Vakkert. Men hvorfor viser dere meg dette?
Din sønn har tegnet disse.
- Har Noah? - Fantastisk.
Noahs tegninger gjorde inntrykk.
Særlig denne, som er meget sjelden.
Det er et astrologisk aspekt. Et kart til fortida og framtida.
l Tibet tror de -
- at enkelte barn -
- har usedvanlige evner.
De anses som sjeldne sjeler. Svært begavete. Som Noah.
Tulku, kalles de.
Det er også måter å identifisere barna på.
Linjer i hendene. Man kan lese om de er av de utvalgte.
Jeg har møtt noen og lest i hendene deres.
Naomi har studert dette i mange år.
- Du er flink. - Takk...
- Kan hun lese meg? - Hva gjør du her?
Jeg vil at hun skal se. Vil du?
- Jeg er ingen ekspert ... - Vær så snill.
Jeg tror bare ikke på dette.
Det høres rart ut, men mange kulturer tar det alvorlig.
Ok.
La oss se.
Ser du noe?
Dette er en god hånd. Virkelig.
En lama ville kalle den gunstig. Du får et godt liv.
- Men er den spesiell? - På sitt vis.
Men ikke slik jeg snakket om.
Hva med min?
Ok.
Er det noe galt?
Dette er en veldig spesiell hånd. Se så enkle linjer.
- Det reneste jeg har sett. - Hva betyr det?
At du har et enestående barn.
Har dere en kopimaskin? Vi må dokumentere dette.
- Vi har ikke. - Jo, det har vi.
Beklager, men dette føles litt for underlig for meg.
For oss også.
- Slutt nå. - Takk for at vi fikk komme. Vi går nå.
- Søt kanin. - Hun heter Mimzy. Hun lærer meg alt.
Hun lærte meg om tegningen i boka.
Hun sa den het "De Sju Fjell" .
Min datter har livlig fantasi.
Gi dere ...
Den heter vel ikke det?
Man tror kilden til det mystiske strømbruddet kan ligge i Seattle.
Nå andre nyheter ...
Kom og legg deg.
Jeg er ikke trett.
Du må slutte å tenke på dette.
Jeg kan ikke. Jeg har aldri lagt merke til linjene i hånda hennes før.
Kan du lese hender? Dama kunne fortalt hva som helst.
Emma visste hva symbolet het. Det er umulig.
- Du tar det for alvorlig. - Du lovte å skaffe hjelp.
Og si hva til legen? "Barna våre har rare hender, og lager sprø tegninger?"
Jeg forstår det ikke. Hva mener du?
Men jeg vil ikke at verden skal gå under.
Jeg elsker verden. Jeg vil ikke at den skal dø.
Jeg vet det.
Jeg vet.
Av hele mitt hjerte.
Jeg er så glad i deg.
- God morgen. - Hei.
- Noe du vil ha? - Jeg henter selv.
Du spiser frokost her?
Ville hygge meg hos dere.
- Ikke så mye sukker. - Jeg bruker alltid så mye.
- Slutt nå. - Hvorfor bruker du ikke brillene?
- Ikke tenk på det. - Gå og hent dem.
- Jeg trenger dem ikke. - Klart du gjør. Hent dem.
- Slapp av. - Ikke svar sånn. Gjør som mor sier.
- Men ... - Hent brillene.
- Mimzy er syk. - Hva?
Mimzy er syk. Kan du se det?
Noe er i veien. Hun blir svakere. Jeg er redd hun skal dø.
Hun er et tøydyr. Slutt med dette Mimzy-tøvet.
Nå legger du vekk den Mimzy-kaninen -
- så vi kan spise frokost.
Legg vekk kaninen.
For en familie. Nå vil jeg at du legger vekk den kaninen.
Gi meg sukkeret.
Du trenger ikke så mye.
Plutselig svevde sukkeret -
- dannet et mønster og dumpet ned i bollen.
Emma satt og smilte fredelig og så på.
Hva er dette?
Det er hinsides meg.
Jeg kjenner til telekinese.
Et avansert medium kan gjøre det.
Jeg trodde det var en metafor.
Nei, vi er langt forbi det.
Beklager at jeg var så avvisende sist.
Dette er bare så uvirkelig. Vi er opprådde.
Vi tenkte at dette -
- kunne ha med Noahs tegninger å gjøre. Vi ser ingen utvei.
Jeg har en venn som er nevrolog.
Kanskje det er en vitenskapelig eller medisinsk forbindelse.
- Han kan undersøke ungene. - En god idé.
- Vi henter ungene. Hvor er de? - Ovenpå.
- Hjelp! - Hva er det?
- Det er Emma. Vi trenger hjelp. - Skal vi bli med?
Hei, mamma. Jeg lærte dette av Mimzy.
Ikke vær redd.
- Gi meg Mimzy. - Nei!
- Bare gi meg henne. - La det være.
Tingene dere fant på stranda skal ut av huset.
Hvor er de?
Hvor? De skal ut nå!
- Hvor er de? - l ryggesekken min.
- Nei! Mamma! - Gi meg Mimzy tilbake!
- Hva gjør du? - Jeg vil ha henne!
De betyr ikke noe. Det er bare noen steiner.
Vi har ikke gjort noe!
Noah!
Ikke si at jeg ikke stiller opp.
- Hvor var hun? - l søpla.
- Bare husk mor. - Fant du steinene også?
De går i oppløsning.
- Vi må skynde oss. - Med hva?
Jeg må vise deg noe.
- Hva vil du vise meg? - Det er Alice som gikk gjennom speilet.
Jeg tror det forklarer maskinen.
Det likner Mimzy. Men dette var over hundre år siden.
Kanskje hun også hadde steiner. Kanskje hun ikke forsto oppdraget.
- Og trengte en bror som deg. - Som meg?
- Du er min ingeniør. - Hva mener du?
At jeg ikke kan gjøre alt alene.
Jeg bare må se, Noah.
Hva skjer?
Herregud ...
Mamma! Pappa!
- Hva er det? - Emma er skadet!
Jeg har det fint.
Dette skal gå bra, Emma.
Hva var det som skjedde?
- Jeg er helt i orden. - Hun må ha drømt og falt ut av senga.
Jeg drømte ikke, og jeg falt ikke ut.
Jeg så gjennom et speil. Akkurat som Alice.
- Hva så du? - En rar vitenskapsmann.
Det var skummelt.
Tilbake i seng.
God natt, Noah.
Å, David ...
La meg forklare følgende:
Vi har over hundre milliarder hjerneceller.
Koblingene kalles synapser.
Et barn på tre år har over tusen billioner av dem.
l oppveksten mister vi halvparten, og hjernen er ferdig formet.
Kapasiteten blir mindre og mer spesialisert.
Men deres barn er annerledes.
Dette viser hjernen til en toåring.
Og en voksen hjerne.
Og dette er Emmas hjerne.
Hun er ekstremt utviklet, -
- og alt dette er ny tilvekst.
Rødt og oransje viser spesiell aktivitet.
Vi kan til og med se forandring i tiden mellom de to bildene.
Et slikt tilfelle er ikke beskrevet før.
Mine kollegaer og jeg vil gjerne gjøre nye tester.
Hvis det er i orden?
Jeg vet ikke ...
Dette er jo utrolig.
Hei.
Hva gjør du hjemme nå?
Jeg har tatt permisjon til dette er over.
Familieproblemer var god nok grunn.
Så ... her er jeg.
Her er du. Takk.
- Er du sikker? - Helt sikker.
- Pappa! - Du er tidlig hjemme.
- Kom her, vesla. Og du har det bra? - Jeg venter en pakke.
Hva er dette?
Terrorpolitiet.
- Alle inn i stua. - Slipp henne!
Jeg vil snakke med øverstkommanderende!
- Det får du god tid til. - Hvem er du?
- Han heter Broadman. - Hvem har sagt det?
- Hvorfor er vi arrestert? - Av hensyn til rikets sikkerhet.
- Vi har ikke gjort noe! - Vi kjenner kilden til strømbruddet.
Jeg må hente noe.
- Bli med. - Javel.
- Har du ransakingsordre? - Jeg har mistanke. Det holder.
- Beklager. - Få alle ut i bilene og gjør dere ferdige.
- Alle ut. Nå. - Pappa ...
Ta ytterklær. Det er kaldt.
- Hva skal dette bety? Hvor skal vi?
- Er alt i orden, fru Wilder? - Hva gjør de?
Hvem er de?
- Hvor skal vi? - Ikke til fengselet.
Steng av huset, hent ut alt mistenkelig.
Kjør.
Bring dem inn.
Dere fire, følg meg. Denne veien.
FORSKNINGSINSTITUTT
Broadman kommer straks.
Hva er det som foregår? Hva har du gjort?
- Du sier ikke noe? - Jeg visste ikke hva den kunne utrette.
Hva for en ting?
- Maskinen. Generatoren. - Generatoren?
Hysj. De lytter sikker på hva vi sier.
Hvilken generator?
Jeg lagde den med lekene.
Spill av igjen.
- Maskinen. Generatoren. - Generatoren?
De lytter sikkert på hva vi sier.
- Hvilken generator? - Jeg lagde den med lekene.
- Hvilken generator? Hvilke leker? - Det var fra pauserommet.
Neste er læreren.
Jeg aner ingenting om terrorister.
Jeg er bare naturfaglærer.
Jeg har vært i Nepal, men bare på ferie.
Neste er barnevakten.
Hun fikk hånda si til å løse seg opp i en million biter.
Helt uten videre.
Sånt er jo ikke naturlig?
Hun er et romvesen. Antakelig hele familien.
Er jeg den eneste her som er utafor?
Velkommen. Vi har noen spørsmål. Hva er dette?
Ingenting. Bare noen leker.
Og denne?
- Også bare en leke. - Og disse?
- Spinnesteiner. - Hold henne i ro.
De er ikke farlige. Se her.
Det er bare en tryllekunst...
Mimzy lærte meg det.
Mimzy? Er det Mimzy?
Får vi se? Vi skader den ikke.
- Nei. Jeg vil ha igjen Mimzy. - Det er jo bare en leke!
Jeg har aldri sett maken. Vi skanner en prøve.
Så, så ...
- Forklar hva som foregår. - Du sa tryllekunst, hva slags?
- Hvor lang tid tar dette? - Ikke lenge.
Her er en prøve.
Se! Ufattelig.
Det ser ut til å kopiere nervesystemet.
Vi forstørrer ytterligere.
- Dette er maks. - Litt til.
Stopp. Se på det.
Hva er det? Ser alle det samme?
Etter tjue år hos lntel vet jeg alt om nanoteknologi.
Vi har drømt om dette. Kunstig liv.
Det vil endre verden.
Men vi er evigheter fra noe som dette.
La oss oppsummere som best vi kan.
Vi vet at disse tingene -
- er skapt med en ukjent teknologi.
Likevel står lntels logo på dem.
Vi hadde et omfattende strømbrudd.
Vi vet, eller tror, at vi så -
- en jente oppløse armen sin. Noen tanker om dette?
Får jeg snakke?
- Mimzy vil si noe. - Vil hun? Hvor?
Hun er i naborommet. Hun sier hva jeg skal si.
Framtidas folk kan ikke reise i tid.
De trenger vår hjelp. Noe i dem er ødelagt.
Vi kan reparere det. Vi har det som trengs i genene våre.
l genene?
De har sendt ut Mimzyer før på leting.
De kom ikke tilbake. Hun er den siste, sier hun.
- Dette er sludder. - La henne snakke ferdig.
Hvis folk reiser i tid, vil de dø.
Derfor bygget de dukker, som Mimzy.
Men hun holder ikke lenge.
Hun går i oppløsning. Vi må sende henne tilbake nå.
Alle dør, sier hun.
- Det holder. - La henne snakke.
- Skaff flere eksperter. - Ingen er ekspert på dette.
Hører du meg, Noah?
Jeg trenger deg.
Du må hjelpe meg.
Hvor er du?
Vær stille. Vi må ikke vekke noen.
- Hører du meg? - Du klarer det du også!
- Det er som walkietalkier. - Enda bedre.
Vi må ha tak i steinene og generatoren.
Overvåkningskamera.
Hva skal vi gjøre?
Bruk edderkoppspråket ditt.
Javel.
Skjønner.
- Kameraene er blokkert. - Jeg får ikke opp døra.
Den er låst.
Steinene går i stykker. Vi har ikke flere.
Jo, på Whidbey. Under senga. Jeg ser dem.
- Hjelper lite. - Kom nå.
Hopp inn, så drar vi.
- Kjør til Whidbey. - Jeg kan ikke kjøre.
Joda. Tenk videospill. Du klarer det.
Kjør nå.
Hva var det?
Dette er lettere enn videospill.
Kjør forsiktig.
- Hva er i veien? - Vi har gått tom for bensin.
Hva gjør vi nå?
- Hva er det? - Jeg drømte. Det var så levende.
Husker du fiskerestauranten ved riksvei 20?
Jeg sto på parkeringsplassen.
- Det var som om jeg virkelig var der. - Parkeringsplass?
Så du noen Lottotall?
- Unnskyld. - Jeg sto og ventet på noe eller noen.
- Jeg ville løpe, men kunne ikke. - Kjæreste ...
Og jeg visste at noe viktig ville skje.
Så ble jeg skremt og våknet.
Javel.
- Hva tenker du å gjøre? - Sove videre.
Du skal ikke sove.
Vet du hvorfor?
- Du skal dra dit. - Det var bare en drøm.
Hvor mange drømmer trengs det?
Kjæreste ... Universet snakker til deg.
Gjør det? Hva sier det, da?
Akkurat nå sier det: "Få på deg fillene!"
KRABBETEINEN
Se der.
Ser du dem, Larry?
Du tviler hele tida, men se der!
- Hva gjør du her? Du spør meg hva jeg gjør her?
- Aner ikke. Hva gjør jeg her? - Han lyttet til drømmen sin.
- Hvem kjørte dere hit? - Vi kjørte selv.
l den varebilen?
Du er jo bare guttungen.
Vi rømte. Dere må hjelpe oss til Whidbey.
- Hva er det der? - Huset vårt, der vi fant Mimzy.
Det blir dessverre ikke aktuelt.
Politiet er garantert varslet, og vi blir arrestert for kidnapping.
- To ord, Larry. Et øyeblikk. - Det er sant.
Hva tenker du på? Universet prøver å snakke til deg.
Og du frykter jordiske makter? Jeg blir gal av deg. Kom. Det er langt.
- Jeg vet ikke veien. - Det gjør jeg. Hopp inn.
- Får jeg kjøre? - La nå gutten kjøre.
Dere har hørt om sikkerhetsbelte?
Har du dukken med? Pass fingre og tær.
Av sted til Whidbey.
Det er Jo. Legg igjen beskjed på svareren.
Går det bra?
- Kan dere noen leker? - Passer dårlig nå.
Jeg vil ikke at Mimzy skal dø.
Det gjør hun ikke.
Vi har alle veier under oppsyn. Vi finner dem.
- Varebilen er funnet ved riksvei 20. - Da er de på vei til Whidbey.
- Stilig sted. - Er vi framme?
- Er det her? - Haster det?
Si fra hvis dere trenger hjelp.
De er borte.
- Vi går inn. - Ikke treng deg på. Larry!
Jeg bare sjekker. Hei, Noah og Emma.
- Hvordan går det? - Ta det rolig.
- Jeg vil bare finne ut ... - De klarer seg.
Her er det bra. Hjelp meg å rydde.
- Til hva? - Skal dere ha piknik?
- Hva er planen, Em? - Hent resten.
- Er generatoren klar? - Generatoren? Javisst. Klar.
- Hva er det der, Larry? - Jeg vet ikke.
Slå den på og rett den ditover.
Jeg er redd, Noah.
Jeg også.
Jeg elsker deg, Mimzy.
Det der er ... helt sprøtt.
Start den, Noah,
Nå bygger vi broa. Så Mimzy kan komme hjem.
- Kjæreste ... - Dette er drømmen min.
- Jeg er inni drømmen. - Vi var bestemt til dette.
Farvel, Mimzy. Vær en flink kanin.
Noah! Hjelp!
Jøye meg ... Hva gjør du, Noah?
- Slipp meg ned! - Jeg kan ikke!
Hjelp!
- Legg den fra deg! - Ikke rør den!
Slipp taket, Emma!
- Vi er her nå! - Ikke rør!
- Hjelp, pappa! - Hold avstand.
Jeg sitter fast!
- Hjelp, Noah! - Hvorfor oppfører det seg sånn?
- Ta generatoren! - Slå den av!
- Du må, pappa! - Slipp meg ned!
Jeg vet hvordan hun kan reddes!
Ligg unna, mamma!
Hold den! Jeg kommer, Emma!
Jeg klarer ikke å holde den!
Herregud!
Fytterakker'n .
Vi klarte det. Det virket.
- Er du like hel? - Ja, mamma.
Du også, Noah.
Jeg er så glad i deg, mamma.
- Jenta mi. - Så dere broa?
- Et utrolig syn. - Jeg forstår ingenting.
Men jeg beklager alt. Noe vi kan gjøre? Hva som helst.
Nei takk.
Greit.
- Var det ikke utrolig, pappa? - Du er enestående.
Det betyr kanskje ikke noe, -
- men da den forsvant -
- så jeg tall.
Fantastisk, Larry!
Kjøp en Lottokupong!
Forstår dere noe?
Hvor er Emma?
Jeg savner deg, Mimzy.
Hvordan gikk det med Mimzy?
Hun kom tilbake til sin egen tid.
Det gikk som vitenskapsmannen håpet:
Å finne en fortidssjel som ikke var forgiftet av forurensningen -
- som fylte oss og våre sinn.
Vår menneskelighet lå i dvale.
Men Emmas tårer var nøkkelen til oppvåkning.
Den spredte seg som markblomster.
Folk kastet sitt harde skall.
Og med tiden blomstret menneskeheten opp igjen.
Verden ble reddet av et barn som liknet dere.
Emma var vår mor. Hun var alles mor.
Det begynner å bli sent, barn.
Vi skal hjem.
Husk leksene.
- Vi sees i morgen. Farvel. - Farvel, Lena.
Farvel.
Morna, Lena.
DEN SISTE MIMZY
Hvem vil fortelle hva dere gjorde i helgen?
Var dere på lekeplassen?
Sammen med venner?
Ingen?
Da velger jeg en av dere.
Du begynner, Emma.
Rippet av Barebone Resync: Xenzai[NEF] www.norsub.com www.subscene.com